- Hej, jag ska träffa Chuck Palmer. - 4B.
Tack.
- Hej, det är jag som är... - Hannah. Jag vet. Trevligt.
- Ska man ta av skorna? - Ja, förlåt. Jag är ett sånt svin nu.
Jag har särskilda inneskor, men bara till mig.
Ställ dem gärna i samma rad som de andra.
Det vore bra om de inte nuddade mockastövlarna. Det är viktigt.
Tack.
- Ska jag inte ta din väska? - Nej, det är lugnt. Tack.
- Din röda tygpåse, då? - Nej. Jag ska inte stanna så länge.
Okej. Visst. Här är...
Det var... trevligt av dig att komma.
- Självklart. Jag blev bara förvånad. - För att jag ville prata?
Ja, och för att du ens hittade min artikel.
Du måste googla på dig själv varje dag. Det var en obskyr feministsajt.
Vi kan väl säga att jag är extra vaksam just nu.
- Jag försöker inte få en ursäkt. - Okej, bra.
Jag vill bara ge min sida av saken.
- Men först vill jag säga en sak. - Okej, varsågod, Hannah.
Jag är författare. Jag kanske inte är rik eller berömd...
- ...eller umgås med Toni Morrison. - Uppmärksamt.
Du satte ju bilden rakt framför näsan på mig.
Men som författare är det min plikt att använda min röst-
- till att prata om saker som är betydelsefulla för mig.
Jag läste nåt obehagligt om dig, nämligen att du utnyttjade din makt-
- för att ha sex med collegestudenter under din bokturné.
Huruvida alla de mötena skedde med samtycke...
Stopp. Det är nu det blir snårigt, när ord som "samtycke" kastas runt.
Det är därför jag inte kan sova. Det är därför jag har gått ner tio kilo.
Du har tur, det skulle jag vilja.
Du är uppenbarligen smart, Hannah. Det märkte jag på din första mening.
- Tack. Skrev du ut en blogg? - Nej, det har jag assistenter till.
"Om en till författare jag älskar visar sig vara ett äckel"-
- "ska jag begå en massa mord, grunda nya Lesbos och aldrig se mig om."
- Du är rolig. Den meningen är rolig. - Tack.
Men du borde använda din humor till att skriva om viktiga frågor.
Jag, och vilka jag kanske har blivit avsugen av, med samtycke-
-är inte ett jävla dugg viktigt.
Men det är ju det. Om en tjej säger att hon inte ville suga av dig...
Hur suger man förresten av nån utan att ge sitt samtycke?
Det skulle involvera en kvävande känsla.
Det skulle innebära att nån liskom höll fast nån annans huvud-
- och kanske höll personen i håret eller flätorna.
Har du hört det gamla skämtet? Vad kallas en avsugning med styre?
Ursäkta, jag måste ta det här. Det är familjegrejer.
- Visst. - Hej, Mayaan.
Om Miranda vill komma hit i helgen går det bra. Mår hon bättre nu?
Jag har inte hennes gympapåse. Fråga Graciela. Ibland är den i hennes bil.
Hon kommer inte att få sitta här och äta ostbågar och spela "Candy Crush".
Hon ska gå ut. Gå till en park, eller nåt. Hon är demprimerad.
Ja, jag menar kliniskt.
Jag säger inte att du är en dålig mamma. Nej, det gör jag inte.
Skulle det passa att prata om sommarlovet nu?
Jag skulle gärna ta med henne till Cape i två, tre veckor.
Men jag vill inte inkräkta på din tid med henne. Okej, hämta kalendern.
Nej, jag frågade dig, Mayaan, för jag frågar dig för fan alltid.
Jag talar bara om när jag vill träffa vår dotter. Vi tar det därifrån.
Eftersom du är mamman, så lär du garanterat vinna. Var säker på det.
Nej, det var ingen pik mot dig.
Jag vet, jag vet. Förlåt.
Absolut. Då kommer hon hit klockan tre.
Ja. Okej, hej då.
Jag förmodar att det var Toni Morrison.
Roligt. Nej, det var mitt ex. En väldigt plågad kvinna.
Men vår dotter är en fin tjej, så jag måste väl tro på att det här livet-
-hennes mamma, lär henne nåt bra.
Och gör henne stark. Hon har varit deprimerad det här året.
Det blev ganska allvarligt, men hon mår bra nu.
- Jag känner inte dig... - Nej, det gör du inte.
Men dina böcker betyder mycket för mig. Det har de gjort länge.
De har roat och tröstat mig och mitt ex av "Shannon's Rock"-
- är så understruket att orden knappt syns. När jag såg Denises Tumblr...
Men det är väl det sjukaste med att leva i den här tidsåldern?
Att så mycket av ens liv och ens värld-
- kan förstöras av nåt som heter Tumblr, utan E.
"Förstöras" är väl en överdrift. Du fick nyss en bra recension i Times.
- Du har den här lägenheten... - Ja, jag har det bra.
Fast ändå inte. Jag tar sömnpiller på kvällarna, och de funkar fan inte.
Jag går i terapi för första gången på tio år. Jag var klar med den skiten.
Jag har försökt med meditation. Jag har försökt lära mig spanska.
Testat rodd, gått på juicediet och åkt på kurs i tyst meditation.
Jag drömmer mardrömmar om att min dotters vänner ska googla-
- och få reda på vad fan det här nu är, och att det ska skada henne.
Förstår du? Det kan skada min dotter. Så varför blir jag straffad?
Jag försökte inte straffa dig. Men det är viktigt att lyssna på kvinnor-
- som i historien har blivit nedtryckta och tystade...
Känner du kvinnan som skrev inlägget?
Känner du nån av kvinnorna som trädde fram?
- Är du nån sorts aktivist? - Nej, jag återvinner inte ens.
Varför skriver en smart kvinna som du en välarbetad text utifrån hörsägen?
Fyra kvinnors vittnesmål är inte hörsägen.
- Vet du vad som hände i Salem? - Ja, de här kvinnorna är häxorna.
- Jag är häxan. - Så ser inte jag det.
De har inte ditt inflytande. De får inte skriva i New York Times.
Därför är internet så coolt, för där får alla marginaliserade röster...
Är det därför internet är så coolt?
Vissa skulle säga att vi har skapat ett monster som snart förgör oss.
Folk som säger så är antagligen en generation äldre än jag.
Fy fan, jag behöver en kopp kaffe.
Jag är inte perfekt och det påstår jag inte. Jag är en kåtbock...
- ...med en treårings impulskontroll. - Det låter jobbigt.
Okej, barn dör i Afrika och bla, bla, bla. Men det här är jobbigt för mig.
Jag har varit otrogen mot min fru och ljugit för många kvinnor.
Jag har gått till horor, varav en hade kuk. Jag har inga hemligheter.
Inget av det är olagligt. Utom hororna. Det är ju ett brott, men...
Jag har aldrig tvingat nån att suga av mig. Det är inte min stil.
Tumblr-tjejerna kommer fram till mig efter föreläsningarna, och förlåt-
- men de kastar sig över mig som om jag vore nån frälsare-
- som ska bota deras mammas brutna ben med Guds magi.
Jag bjuder med dem till hotellet.
Vi kanske dricker miniflaskor med sprit om stället ens har en minibar.
Ett par stycken kanske stannar kvar, och voilá...
De har nåt att skriva om. Vad behöver författare?
- Pengar. - Jättekul. De behöver historier.
Nån börjar snacka: "Chuck Palmer är en sorglig man med högt hårfäste."
"Han lät sorgligt när han kom."
Plötsligt har hon nåt att skriva om. Hon har en erfarenhet.
Hon har nåt som skiljer henne från resten av studenterna på skrivkursen.
Förstår du vad jag menar med att folk söker och utnyttjar erfarenheter?
Denise, som startade allt det här, hon slet i princip av mig byxorna.
Hon tjatade om att hälsa på mig i New York.
Jag nickade antagligen och antydde ett jakande svar.
Men jag hörde aldrig av mig igen. Det gjorde henne arg.
Skulle alla de här tjejerna hänga ut dig för att de blev sårade, menar du?
Du känner inte mitt ex.
Det känns som det. Det samtalet var lite olämpligt inför en okänd person.
Om du är så säker på att du är oskyldig-
- och är ett sånt perfekt exemplar, varför släpper du det inte bara?
Frågade du precis varför jag inte bara släpper det?
Vilket fantastiskt råd. Är du buddhist?
Varför vill du tala om det här för mig? Många skrev om Denises inlägg.
Bjöd du hem alla till din lägenhet? Som förresten är jättefin.
Nej, jag bjöd inte hit nån av dem. Bara dig.
Varför?
För att du är smart. Du skriver bra och skarpt-
- och verkar uppmärksam. Du övertygade nästan mig, personen du ljuger om.
Borde du använda din talang till att skriva för en kass sajt-
- och få usel lön för att smutskasta nån kille du säger dig respektera?
Om inte jag, så vem? Och om inte nu, så när?
Herregud. Det här är ingen medborgarrättsrörelse, Hannah.
Det är bara jag som blir avsugen i ett kalt hotellrum i Rhode Island.
Ser du verkligen inte det större perspektivet?
- Vilket perspektiv? - Den skeva maktbalansen.
Jag blev inte erbjuden nån dryck, så jag tar en själv.
Det faktum att hon är modellsnygg och jag inte förlorade oskulden-
- förrän jag var 25 och hade akne står klart och tydligt för mig.
Nej, jag pratar om att du är en berömd författare-
- och hon kämpar arslet av sig för att få en gnutta av det du får varje dag.
Du bjuder med henne till hotellet. Vad ska hon säga? "Nej"?
Hon beundrar dig. Sen knäpper du upp byxorna.
Vad ska hon göra då? Du har fel. Hon vill inte ha en historia.
Hon vill känna att hon existerar.
Folk pratar inte om det för skojs skull. Det förstör deras liv.
Hör du hur du låter?
Jag är en vuxen man som bjuder med en vuxen kvinna till mitt hotellrum.
Pistolhotade jag henne? Erbjöd jag henne ett jobb?
Jag må vara dum, men jag är inte ond. En inbjudan är inte farlig i sig.
Sex är väldigt luddigt. Där har du en stor gråzon.
Jag är så less på gråzoner.
När jag gick i femman hette min engelsklärare mr Lasky.
Han gillade mig. Jag imponerade på honom med en liten roman, eller nåt.
Ibland när han pratade stod han bakom mig och masserade min nacke.
Ibland masserade han mitt huvud och rufsade mig i håret.
Jag hade inget emot det. Jag kände mig speciell och sedd.
Som om han visste att jag skulle växa upp och bli nåt alldeles särskilt.
Det gjorde också att folk hatade mig och la lasagne i min ryggsäck.
Förra året var jag på nåt rave och då kom en kille fram och bara:
"Horvath. Vi gick i mellanstadiet ihop." Jag bara:
"Herregud, minns du mr Lasky?"
"Han försökte i princip våldta mig." Vet du vad han sa?
Han tittade på mig som om han vore nån jävla domare och sa:
"Det där är en väldigt allvarlig anklagelse, Hannah." Och så gick han.
Och då blev jag elva år igen-
- och stod där medan nån masserade min nacke.
För sånt där försvinner aldrig.
Jag är ledsen att det hände dig.
Det ger mig förståelse för vad som fick dig att reagera på min historia.
- Jag vill inte ha medlidande. - Men det var hemskt att det hände.
Ja, men titta på mig nu. Jag är smart och fantastisk.
Och nu har jag en historia.
Får jag läsa en sak för dig?
"Jessicas strama kropp antydde hård träning för att gå ner några hekto."
"Hon var smal, hade låga bröst och solbrända nyckelben."
"Det var som om hon var ovan vid kroppens makt."
"Hon rörde sig långsamt och tafatt, som en tjur i en porslinsbutik."
"Mitt hotellrum var som ett museum och minibaren som en antik skulptur"-
- "när hon försiktigt hällde upp vodka över is."
"Jag frågade varifrån hon kom. Hon sa 'här och där' som om det var inövat."
"Som om det attraktiva var att sakna bakgrund och ideal."
Kan inte du läsa?
- Jag kan gärna lyssna... - Nej. Läs högt för mig.
"Jag försökte ställa frågor"-
- "om vad hon brukade läsa, titta på och fundera på"-
- "och om hennes hemstad och hennes poesikurs."
"Om hennes mamma, hennes rumskompis och det bleka ärret på underarmen."
"Men hon var tyst och förtegen och blev nästan arg när jag insisterade."
"'Sätt dig på sängen', sa hon till slut."
"'Sätt dig på sängen och sluta fråga saker.'"
"Jag gjorde som hon sa. Hon sträckte sig efter mitt gamla, nötta skärp."
"När hon knäppte upp det tänkte jag på min syster, min dotter"-
- "och min mor, och på gångerna de motstått att bli sedda"-
- "och i stället gissat att mannen mitt emot ville ha nåt helt annat."
- Är det här fiktion? - Är nåt fiktion?
Nej, jag menar det inte som en gåta.
Jag menar om du har bytt ut namn och kännetecken. Är det fiktion?
Jag har bytt ut namnen. Jag skrev det om Denise innan hon skrev inlägget.
Innan en sajt som heter The Awl kallade mig "halsborraren".
Jag skrev det innan hon basunerade ut att jag var ett äckel och en bluff.
Hon tycker inte att du är en bluff. Hon respekterar dig uppenbarligen.
Jag såg en kvinna som var jättefin, ensam och rädd.
Jag såg en kvinna som inte släppte in nån.
Och jag är varenda man som inte brydde sig nog för att anstränga sig.
Det är mitt brott, Hannah.
Jag ansträngde mig inte för att lära känna Denise, vem hon verkligen var.
- Förstår du det? - Ja.
Vill du veta varför jag egentligen ville träffa dig?
- Ja. - För att ställa det till rätta.
Det är kört med Denise. Men jag kan fråga dig vad du vill och vem du är.
Jag kan visa dig att du är mer än bara ett sött ansikte.
Så...
Varifrån kommer du?
- Michigan. - Är du? Vilken del?
Jag älskar Traverse City. Chokladkörsbärsmeckat.
En gång åt jag så mycket att jag fick sticka fingrarna i halsen.
Jag har inget emot lite spontan bulimi då och då.
- Vem har det? - Men det sliter på emaljen.
Jag kommer från East Lansing. Det är inte så nära.
Vad har du för drömmar de närmsta fem åren? Förlåt för intervjufrågorna.
Det gör inget. Det är en bra fråga. Jag vill skriva.
Skriva historier som får folk att känna sig mindre ensamma.
Jag vill få folk att skratta åt smärtsamma saker. Det vill jag göra.
Bra mål. Det är ett riktigt bra mål.
En vacker dag kanske du blir berömd. Och så vet folk en del saker om dig.
En del saker. De lär tro att de vet allt, men det gör de inte.
- Som det blev för dig? - Som det blev för mig.
Du trodde att du visste allt, men det gjorde du inte.
Du lyssnade på en källa och sen lät du käften gå.
Din roliga käft, men ändå. Du gjorde mig till representant för en epidemi-
- om författare som angriper oskyldiga unga kvinnor. Sånt gör journalister.
Du är inte journalist, Hannah. Du är för fan författare.
Otroligt att du har ett signerat ex av "Hon ville så väl".
Alla tycker att den här är Roths värsta, men här är han faktiskt bäst.
Jag vet att han är kvinnohatare, men jag älskar hans böcker.
Politik får inte avgöra vad man läser eller vem man knullar. Skriv ner det.
Jag kan toppa det. Jag ska tatuera in det på kroppen.
Jag hörde att hans alternativa titel var "American Bitch".
Jag vet inte om det är sant, men om det är det är det så jävla bra.
Du kan få den.
- Menar du allvar? - Ja. Den gör dig så glad.
Men den är ju signerad till dig och allting.
Gud, jag hoppas att nån skriver en bok om vilken fitta jag är nån gång.
Vad slår att förstöra nåns liv med sin sexappeal och sitt skarpa sinne?
Men jag är halvjude, så det lär ju inte hända.
Du är verkligen rolig.
- Hannah? - Ja.
Skulle du vilja lägga dig ner med mig en stund?
Bara en stund. Behåll kläderna på om du vill markera dina gränser.
Jag vill bara vara nära nån. Det var så länge sen.
- Din säng luktar snacks. - Jag bor ensam, bruden.
Förlåt att jag skrev nåt som sårade dig utan att ta reda på all fakta.
Det gör inget. Jag är inte arg.
Herregud. Herre-jävla-gud. Jag tog på din kuk.
Du drog fram din kuk och jag tog på den.
Vad fan? Den är fortfarande ute. Du tar inte bort den.
Jag ser din kuk. Den är där.
Hej, pappa.
Hej, gumman.
Jävla helvete.
- Skulle inte jag till mamma i kväll? - Hon tänkte att det var roligare här.
Jag har ju inte mina bildkort eller min bok.
- Hej. - Det här är min kompis Hannah.
Du kan väl pyssla med dina pärlor?
Jag vill visa vad jag har lärt mig på flöjtlektionerna. Vill du höra?
Jag?
- Okej. - Härligt. Schyst.
- Ursäkta. - Stressa inte, gumman.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com